301...302...
303...304...
-Förlåt. -Kom igen!
Åh, nej!
-Hur gick det? -Förlåt!-Det är ingen fara.
-Tusan också. -Hallå, allesammans.
Snart ska årets smak koras.
Det här är ett förinspelat meddelande från South by Southwest.
Som ni vet är inget mer synergidrivande och coolt-
-än företag och musik i förening. Det var otroligt lyckat...
Det var otroligt... För i helvete! Era idioter!
Öppna bara dörren, för fan.
Mötet mellan vetenskap och mat har alltid inspirerat mig.
Det är därför Star Kreme är världens största kaffe-och donutföretag.
Varje år släpper vi ju en ny smak. Från bubbelpumpa till grönte-mocka-donut.
Och idag presenterar jag stolt vårt senaste smaktillskott.
Cinnalicious! Zoe Walkers mochaccino med kanelbullssmak.
Vilken ära. Jag hade aldrig trott att det skulle vara möjligt.
Men efter långa timmar i labbet och ingående marknadsanalyser-
-kan jag med säkerhet säga att den här är statistiskt garanterad-
-att bli vår mest populära smak någonsin!
-Okej, återgå till skapandet. -Tack, mr Gobbs.
Prata inte. På musikfestivalen lärde jag mig-
-att dagens ungdom bryr sig om historien bakom maten.
Gården där grönkålen växer, kollektivet som gör deras chiafrösylt. Förstår du?
Jaha. Ja, historien bakom Cinnalicious-
-är att den skapades i ett labb, utifrån en referensgrupp.
Just det, och därför kommer den att misslyckas.
Du, jag vet att det har varit tufft sedan Carl lämnade dig.
-Han var ett geni. -Som tjuv.
Efter förra årets katastrof med morotskake-latten...
Återgå till arbetet. -Star Kreme klarar inte en flopp till.
Oroa er inte. Cinnalicious når alla målgrupper.
Inte med frystorkat kaffe. Vi ska använda äkta bönor från en äkta gård.
-Naturligt, handplockat. -Är inte det dyrare?
Sök igenom Medellin efter ett företag som tror på sin produkt.
Något intressant, något äkta, något...
Se mig i ögonen. Något med en historia bakom.
Ursäkta, tänker ni skicka mig till Colombia?
Om du imponerar på mig, så kan du få driva ett eget labb.
Nu måste jag åka.
Nej. Nej...
Om jag ändå bara kunde ta min labbrock.
Varför inte? Pass...
Nu är det min tur, din skitstövel.
Min familj har varit i Colombia sen den gamla goda tiden.
Jag kan lova Star Kreme största mängd till lägsta pris.
Tack, men...har det här stället någon historia? Eller har bönan det?
Det är inte bara bönor från Colombia. Vårt företag är som en lastkaj.
Vi har bönor från alla möjliga platser. Peru, Brasilien, Venezuela...
Peru... Det är stora miljöskador i de länderna.
Det är så vi kan tillfredsställa stora företag som Star Kreme. Bra för alla.
-Era prover, enligt begäran. -Tack.
Vad är det här? Är det mögel?
Jag kan lova er att våra bönor smakar precis som alla blåvita varor.
-Vi bryggde en kopp kaffe åt er. -Tack.
Arom...
Medicinsk.
-Vad är det som doftar? -Det måste vara vårt härliga kaffe.
Nej, det kommer utifrån. Tack, vi hör av oss.
-Vänta, ni har ju inte ens smakat. -Behövs inte.
Jag kan nästan smaka det.
Vilken berusande doft.
-Vill ni få framtiden spådd? -Visst.
-En gammal turkisk tradition. -Är vi inte i Colombia?
Kaffe, min vän, finns överallt.
Drick bara från en sida av koppen.
Jag tror jag måste sitta ned.
Det är helt otroligt. Det är övernaturligt.
Önska något.
Mitt eget labb.
Du milde.
Ni kommer att åka på en lång resa.
Låt mig gissa: tillbaka till USA?
-Er önskan kommer att besannas. -Om ni berättar var bönorna kommer ifrån.
-Okej, men det är verkligen en historia. -Perfekt.
Mitt inne i djungeln, där kolibrier sjunger och jaguaren sover...
...ligger en plats. Bara där finns dessa värdefulla bönor.
Många har försökt få tag på detta svarta guld, men alla har misslyckats.
-Pratar vi fortfarande om kaffe? -Ja, det bästa kaffet.
Organiskt, helt naturligt,
Direkt från gård till kopp.
"Från gård till kopp"? Gobbs kommer att älska det.
Men gården är illa ute. Den har drabbats av död-
-olycka och förlorad kärlek.
Jag kan hjälpa dem. Mitt företag kan hjälpa.
Fantastiskt kaffe och en fantastisk historia, men...vem, var?
"Dansande getens kaffeplantage".
-I hjärtat av San Vicente. -San Vicente...
-Där kommer du att träffa Diego Valdez. -Diego Valdez...
Bussen till San Vicente...
Kom igen, Gobbs. Svara, då.
Lämna ett meddelande till Ge Oh Bebe Ess.
Zoe Walker här. Jag har förlängt min resa en aning, men...
Självklart.
San Vicente?
Okej...
Okej.
Är det någon här? Någon?
Ni där! Ursäkta mig! Talar ni engelska?
-Jag hade glömt hur tidigt allt stänger. -Det är min första gång här.
Vet ni var "Dansande geten" är?
En kaffeplantage som gör det bästa kaffe jag någonsin smakat.
-Jag är kaffeinköpare från Star Kreme. -Star Kreme?
-Just det. -Ni kommer inte att gilla det, men...
Den ligger där uppe.
Lägg av! Där uppe?
-Men först måste ni korsa floden. -Floden?
Var inte orolig. Inga pirayor, för tillfället.
Ursäkta, men är bron säker?
Någorlunda. Kom nu.
-Jösses! Den rör på sig. -Det är ju en bro!
Kom igen, Zoe...
Var inte löjlig. Okej...
Vad i...?
Lägg av!
-Hej, mr Gobbs. -Hallå, Zoe?
Ett ögonblick, mr Gobbs!
-Hallå, Zoe? -Ja! Ja! Tack.
-Ni borde verkligen inte springa! -Jag måste ha min telefon!
Där är den!
-Okej... -Zoe, hallå?
Stanna där, stanna där...
Tusan också...okej.
Nej, nej...kom hit. Kom hit, nej!
Nej! Nej!
Åh, nej! Nej!
Varför är det så varmt? Var är du?
Kom igen...ja! Ja!
Nej. Lägg av.
När jag får mitt eget labb ska jag designa vatten.
-Vatten är redan uppfunnet. -Och när jag får ett eget labb...
...så ska det ha luftkonditionering.
Dansande geten... Vi är framme! Dansande geten!
Tack.
Nu ska här köpas bönor!
Hallå?
Är det någon här?
Nej, nej, nej!
Äckligt.
-Härbärget ligger i stan. -Hej, jag kom just.
Okej. Ja, ni kan få sova över-i ladan.
Den som sov där sist försökte knycka åsnan, så försök inget.
Tro mig, jag vill inte se en åsna... Vänta nu, jag är ingen uteliggare.
-Jag kom för att prata med Diego Valdez. -Javisst.
Och vad är det ni vill Diego Valdez?
Ursäkta mig. Jag brukar inte se sån här ut, eller...
Jag brukar inte lukta så här heller.
Jag heter Zoe Walker och är kaffeinköpare åt Star Kreme.
Ni? Hur kom ni hit före mig?
-Jag gick ju innan ni gjorde det. -Jag tog flyget.
-Ni sa att jag skulle ta en lång resa. -Spådomen sade det.
Hur kunde du locka hit en amerikansk filisté till min plantage?
Var inte så oförskämd, Diego.
-Är ni Diego Valdez? -Ja.
Och min faster lockade säkert med en saga om en magisk plantage.
I vanliga fall hade jag trott att det var nåt lurt med det.
Men jag smakade ert kaffe.
Och det är äkta vara.
Så därför kom jag hit.
Jag skulle hellre bränna ned hela min plantage-
-än någonsin sälja till er!
Min brorson kan vara lite dramatisk.
Herregud, vad har jag gjort?
Kom ihåg, "er önskan kommer att besannas".
Var ligger ladan?
Jag kan erbjuda er ett rum som är mycket bättre än ladan.
Tack för att jag får sova här.
Jag ber om ursäkt för Diego. Han tycker inte om förändring.
Men gamla metoder öppnar inga nya dörrar.
Är det Diego och hans lillasyster?
Ja, de är väl rätt lika, men det där är Olivia. Hon växte upp på grannplantagen.
Olivia var Diegos fästmö, men det var förr.
-Jag beklagar. -Det är sånt som händer.
Jag vill få ut ert kaffe i världen, men Diego verkar ha bestämt sig.
Kanske var jag för påstridig. Helt klart inte så proffsig som jag kan vara.
Imorgon är en annan dag. Ni ska få finna er till rätta. Kanske ta en dusch?
-Hemskt gärna. Tack. -Varsågod.
Star Kreme! Snarare Star Skräp.
Vilka hemskheter de uppfinner!
"Vad sägs om en varmkorv-latte? Det låter ju smaskigt."
"Eller en våffel-macchiato?" Jisses... Varför inte bara sälja smaksatt lera?
Snälla du. Den där trevliga flickan kom hela vägen hit för att köpa av dig.
-Och så nekar du henne? -"Trevliga flickan"?
Tia, vem vet vad för skräp hon vill skapa med mina bönor?
Det enda skräp jag hör är orden du säger.
Jag är besviken på dig, Diego. Du är en utmärkt lantbrukare.
Du klagar alltid på att människor nuförtiden-
-inte förstår sig på kaffets skönhet.
Här har du din chans. Visa den för henne.
Det här är vårt sista år, Diego. Det vet både du och jag.
Men så behöver det inte vara, om du sluter det här avtalet.
Flickan Zoe är här, och hon kan hjälpa oss.
Eller hur?
Knackar du inte?
-Ska du skicka mig till ladan? -Nej.
Jag tänkte att du kanske var hungrig.
Det här är kycklingsoppa med rotfrukter. Min fasters paradrätt.
Jaha. Tack.
Och jag ville också...
...sluta ett avtal.
Jag var inte på mitt bästa humör när du kom.
Jag kan sälja bönor till Star Kreme, men....
De får inte användas i några tokiga smaker.
-De måste säljas i naturlig form. -Alla smaksättningar är inte dåliga.
Om vi bara kände till vanilj, skulle vi inte veta om choklad eller rocky road.
-Jag vill inte leva i en värld utan... -Hallå!
Min släkt har inte slitit här i sex generationer för att göra rocky road.
De gjorde det för att göra kaffe. Rent, obefläckat kaffe.
Och det är bara så jag säljer det.
Okej. Vi värdesätter verkligen era bönor.
Det vore en ära för Star Kreme att vara en del av det, Inga smaker.
Så det är en ära för Star Kreme?
-Som värdesätter mina bönor? -Värdesätter, uppskattar, avgudar...
-Lastbilarna kan komma imorgon. -Skörden är inte klar.
-Och att rosta bönorna tar tid. -Lugnt, det sköter vi själva.
-Rostningen är det allra viktigaste! -Jaha.
Vet du vad? Du kan bevisa hur mycket Star Kreme-
-värdesätter, uppskattar och avgudar mina bönor...
...om du deltar i slutskörden med mig.
Jag måste veta att mina bönor är i händerna på någon som förstår-
-att kaffe inte bara är en dryck, utan en inbjudan till att leva.
Du får jobba från gryning till skymning.
-Vattna jorden med svett och blod. -Blod?
Du ska bli kär i mina bönor.
-Okej. Hur lång tid tar bönkärlek? -En livstid.
Men realistisk sett, ett par dagar. Så era lastbilar kan komma-
-när du lyckats med en perfekt rostning.
-Jag ska tänka på saken. -Bra. Tänk på saken.
Men om du ska göra det, så börjar vi imorgon bitti, klockan sex,
-Oj... -God morgon.
-Så, är vi överens? -Det är vi.
Jag ska göra en perfekt rostning, eller dö på kuppen.
-Det här ser underbart gott ut. Tack. -Varsågod.
Herrejösses...jag anar banan-
-jordgubbe och...mango.
Den har tjockt fruktkött, men ändå en sorbetliknande konsistens.
-Pratar du alltid sådär? -Vad är det här för utsökt frukt?
Kirimoja. Den heter kirimoja.
Mark Twain kallade den för den godaste frukt människan känner till.
Men jag tror det är den godaste frukt åsnor känner till.
Jag heter Jorge, men alla här kallar mig Catura.
Och det här är Peaberry.
-Hej, jag heter Zoe. -Ursäkta?
Zombie? Är det ett namn? Så här gör vi.
Du kallar mig Catura, så kallar jag dig Pelo Loco.
-Det låter fint. -Det betyder "tokigt hår".
Jaha.
-Han är väldigt rar. -Nej, Peaberry är kvinna.
Oj, förlåt mig. Vill du ha lite kirimoja, Peaberry?
-Sådär. -Hon älskar det.
Duktig flicka.
Det räcker, tycker jag. Ät upp maten.
Först måste du stå i myllan och känna växternas energi.
Redo? Bra. Du skördar hela den här raden.
Bara de röda bären. Och imorgon skördar du hela raden igen.
-Vad? Varför det? -De orangea bären mognar imorgon.
Det här är inte snabbkaffe. Kvalitet tar tid.
-Ja, minsann. -Du är ju tjejen jag träffade i stan!
Och du är kaffeinköparen. -Hon sov över, ser jag.
Nu blir det livat.
-Kalla henne inte "mula". -Vad gör du här, Olivia?
Jag kom just tillbaka. Jag tänkte att vi kunde prata.
Nå...jag är upptagen.
Jag är upptagen med min nya arbetare. Vi skulle just börja skörda.
Jag borde gå...och ringa ett samtal. Ni borde prata.
Du behöver inte visa mig. Jag kan nog hitta telefonen själv.
-Hur är det med dig? -Hon tror att hon bara kan dyka upp.
-Vad förväntar hon sig? -Vilken liten tjockis.
-Det är Jorge. -Lägg av.
-Då har ni känt varandra rätt länge. -Mina föräldrar tog hand om honom.
Och hans sällskapsdjur med. Det där är Peaberry.
-Oj. Din föräldrar verkar fantastiska. -Det var de.
Okej, prata inte för länge. Vi har mycket jobb att göra.
-Du, Diego? -Ja?
Jag hoppas att jag inte gör det knepigt för dig och Olivia.
Det är redan ganska så knepigt.
-Vill du ha en modern telefon? -Det vore toppen.
Mitt rum.
Ja, du vet. Diegos föräldrar älskade verkligen kaffe.
-De är visst inte i livet. -Precis.
De gick bort för många år sedan.
Diego och jag är de enda som är kvar av familjen Valdez.
-Jag beklagar. -Deras minne lever kvar i våra hjärtan.
Just det, telefonen!
-Oj! -Eller föredrar du min dator?
Diego? Diego, kom igen. Undvik mig inte.
Du hör inte av dig på flera år, och så dyker du bara upp helt plötsligt?
Förlåt. Det var fel av mig att försvinna sådär.
Jag vet inte vad som hände med dig i London-
-men du kan inte bara komma tillbaka och tro att allt ska vara som förr.
Jag har gått vidare.
Är det hon, kaffeinköparen?
Hon heter Zoe, och hon ska inte bara hjälpa mig skörda-
-utan få ut mitt kaffe i världen.
-Mr Gobbs? -Vad sägs? Den heter "marockansk pojke".
-Årets hetaste solbrännefärg. -Det visste jag inte.
Var har du varit, kompis? På Star Kreme måste man hålla kontakt.
Jag vet, förlåt. Jag är ute i vildmarken.
Jag har exakt det vi letat efter: en jättebra historia.
Plantagen är naturlig, organisk och legendarisk.
Den producerar kaffe av bästa sort från gård till kopp.
Vad sa du? "Från gård till kopp"?
Det är ju lysande! Hur mycket har du skickat?
Jo, de är väldigt noga med att konsumenten ska uppskatta deras kaffe.
-Vi skickar när jag hjälpt att skörda. -Genialiskt drag, Zoe.
Zoe, Zoe, du är genialisk.
Nu kommer alla vilja köpa Cinnalicious. Det blir vårt Eldorado.
-Angående det, sir... -Oroar du dig för labbet?
-Hur visste ni det? -Jag kommer ihåg. Fixa Cinnalicious.
Jag vill ha de där bönorna snarast! Klart slut från Gobbs.
Sir... Sir?
Jisses, det här kommer att ta hur lång tid som helst.
Jag gillar verkligen myllan. Jag uppskattar naturen jättemycket.
Det hänger på handleden. Kolla.
-Min handledsteknik är legendarisk. -Det kan jag tänka mig.
Ska jag lära dig? Det är enkelt. Se här.
Man tar tag i en klunga bönor, vrider...
Sen trycker man nedåt med tummen, så var det klart.
-Lite hjälp vore ju bra. -Här... Prova på den grenen där.
Vilken söt liten groda!
Han verkar gilla dig.
Nej!
Vad är det? Den var inte större än min lilltå. Ta det lugnt.
Den utsöndrar tillräckligt med gift för att döda tio människor!
Varför sa du inte att den var giftig? Jag kunde ju ha dött!
-Jag...glömde väl det. -Glömde? Du är vansinnig!
Precis som du vill ha det.
Varför gjorde du sådär?-Peaberry, kom!
Peaberry! Nej, nej, nej... Kom hit, Peaberry!
-Jag beklagar, Jorge! -Jag har förlorat min bästa vän!
Nu räcker det! Du slutar plocka. -Och du, varför är du ens här?
-Ta av dig korgen. -Varför? Jag gör bara det jag är bra på.
Okej, om jag inte ska plocka, får jag rosta?
Nu ska du lära dig krossa.
-Kom med mig. -Du var inte till nån hjälp alls.
Är det här du ska mörda mig?
Här ska jag visa dig vår despulpadora.
Jag har dåligt samvete för Peaberry. Och vad är det med Olivia?
Åsnor kommer tillbaka. Och vad det gäller Olivia...
Vi har en del problem. Jag vill be om ursäkt för vad som hände.
Det är lugnt, Nu gör vi det här. Vad kallade du den? Nåt med Dora?
Despulpadora. Okej...
Ursäkta mig.
Andra gårdar har automatiserat det här, med den här kan man vara mer kräsen.
Man kan se vilka bönor som är rensade, och vilka som inte är det.
Se här.
-Och det är bättre träning än crossfit. -Lysande.
-Jo, när får jag rosta? -När du är redo.
Varsågod.
Kom igen. Jag borde ha tränat mer crossfit.
-Allvarligt? En pilgroda? -Det där var vansinnigt, Olivia.
-Jag litar inte på henne, Diego. -Kom igen! Du försökte mörda henne!
Sluta överdriva. Juanita har säkert nån medicin.
Dessutom är det naturligt urval.
Jag menar allvar, Diego. Det är nåt på gång.
Vad är det mellan er två?
Hur kan du, Diego, från familjen Valdez, sälja till en firma som Star Kreme?
Jag känner dig, och vet att du hellre bränner ned hela plantagen!
Ja, du kanske inte känner mig längre.
Vart ska du? Ge mig en skjuts, åtminstone.
Jaha... Vad hände med din motorcykel?
-Jag åker inte på den längre. -Det förvånar mig inte.
-Vad menar du med det? -Du har ju aldrig tyckt om att ha kul.
-Och ingenting förändras. -Vi prioriterade alltid olika saker.
-Dina föräldrar har visst en ny grind. -Vill du följa med in?
Mina föräldrar vill nog gärna träffa dig.
-Kanske en annan gång. -Visst.
Hejdå.
Du, vänta.
Jag blev glad av att se dig.
Jag vet.
Jag har ont i hela kroppen.
Mina ben och armar har domnat bort.
Jag önskar att mitt hjärta inte hade domnat bort.
-Det är middag om... -Jag förstår inte.
Alldeles strax!-Jorge, kom.
Jag ska bara sätta mig här ett tag.
Och bara..slappna av.
Diego, virra inte bort dig nu.
När Olivia är i närheten kan du inte tänka klart.
Och varför är du så hård mot Zoe och tvingar henne att jobba på gården?
Hon kan inte området och vet inte vad som är farligt.
Jag lär henne uppskatta kaffe, och skyddar vårt arv.
Kanske behöver jag inte sälja till Star Kreme.
Kanske Olivias återkomst har en mening.
Snälla Diego, tänk efter. Du behöver inte Olivia på det viset.
Hur vet jag att jag kan lita på Zoe?
-Olivia känner jag. -Då vet du att hon inte går att lita på.
Tror du att mina föräldrar, som vigde sina liv åt plantagen-
-skulle vilja beblanda sig med vad som egentligen är en snabbmatskedja?
Jag tror dina föräldrar skulle ha velat att du stod på egna ben.
Middagen är snart klar.
Maten är klar!
Jisses, jag måste träna mer.
Okej...
Sov gott, forskare där.
Peaberry! Jag har en kirimoja!
-Peaberry! Peaberry! -Nej, det är jag.
-Tyvärr är det bara jag. -Du letar också efter henne, antar jag.
Jo. Jag ska berätta en sak som kanske låter aningen vansinnig.
Men även när jag var med henne, så saknade jag henne.
-Jag beklagar verkligen. -Det är inte ditt fel.
-Det är Olivia. Hon förstör allt. -Hur tänkte jag? Komma hit och jobba?
-Jag var nog bara så... -Desperat?
Motiverad. Jag hade tänkt säga motiverad.
Fast jag var nog desperat.
Jag svor att jag skulle ha ett eget labb en dag. Jag ville bevisa det.
För vem då? Dig själv eller någon annan?
Jag vet inte varför mitt ex får påverka mig.
Han är en lögnare. Han stal allt.
Jag vet hur det känns att få sitt hjärta stulet.
-Nej, han stal min idé. -Ah, en idé!
-Ingen fara, du kommer att få fler. -Okej?
På senare tid har jag kört fast.
Du jobbar hårt, och med ditt hjärta. Det gjorde aldrig Olivia.
Så kom igen, Pelo Loco. Du är smart. Utnyttja det.
Förlåt: Zoe.
Var är alla?
Hallå. Vad håller ni på med?
Nu behöver vi inte ödsla tid på att släpa dem nedför backen.
-Okej. -Vad tycks?
-Inte illa. -Har du förresten mer rep?
-Javisst. -Visa mig.
-Kolla. -Vad gör du?
-Vänta, får du se. -Försiktigt. Stegen är gammal.
Bara lite till...
-Snyggt fångat. -Det var ett nöje.
Okej...
Inte illa, va? Det drar inte mer el, och använder din farfars apparat.
Och...
Det gör så att arbetaren hinner städa en aning.
Kom igen.
Bra. Så vi har plockat, krossat och tvättat-nu ska vi kratta.
Kratta? Nej. När kommer jag att få rosta?
I sinom tid. Jag lovar.
Jag trivdes bättre i mordskjulet, med fläkten.
Vissa plantager använder torkmaskiner.
Men inget är bättre än Colombias vackra sol. Visst?
-Okej. Nu kan du försöka. -Tack.
-Ja, börja kratta. -Undra på att du har såna muskler.
Det är bara rent objektivt att dina biceps är i bästa kondition.
Okej. Fortsätt kratta ett tag till.
Vänta lite...
Ursäkta mig.
-Det måste väl gå snabbare? -Hur gör du det där?
-Vad då? -Tänker så.
Tja, jag har ju alltid gillat problemlösning och att vara kreativ.
Men det var länge sen jag hade en stor idé.
-Vad var din senaste stora idé? -Jo, jag...
Jag uppfann en "glonut", en färgglad donut och croissant.
Okej. Det låter faktiskt riktigt bra.
Jo. Alla älskar den.
Vet du vad? Jag tycker att du är redo för rostning.
-Äntligen. -Ja!
-Vad skönt och svalt det var här inne. -Inte länge till.
-Okej. -Du kan inte rosta alla bönor på den här.
Nej, vi brukar använda maskinen.
Men min far lärde sig den perfekta rostningen över öppen eld.
Och hans far innan honom.
Innan han gick bort brukade vi stå här, sida vid sida tillsammans...
Och så lärde han mig hur man rostar perfekt.
-Jag ska göra mitt bästa. -Bra.
-Lägg bara i en gnutta bönor. -En gnutta?
Jämfört med en säck...
...är det ungefär tre skopor.
Rör om bönorna tills du hör ett poppande, som med popcorn.
-Vilket också kommer från Colombia. -Lägg av.
Du, Star Kreme kanske vill göra en popcorn-cappuccino?
-Sluta nu. -Jag menar allvar.
-Det gör du inte alls. -Jo...nej, det är klart jag inte gör.
Okej...
Olivia är visst inte här idag.
-Jag vet inte... -Du måste ha saknat henne.
Tja, hennes frånvaro orsakade en hel del problem.
Vi skulle slå ihop våra två lantbruk.
Okej, fortsätt röra om, tills bönorna blir bruna som jord efter ett regn.
-Okej? -Som jord efter ett regn?
Vad betyder det ens? Vart ska du?
För att hämta fler bönor åt dig.
Mama Tia, vad trevligt att ses. Hur mår ni?
-Är Diego hemma? -Kalla mig inte "Mama Tia".
Du krossade hans hjärta, och så fick jag laga honom.
-Jag är här för att gottgöra det. -Jag vet inte var han är.
Så du vet inte var han är...
Har ni nåt emot att jag kommer in?
Ja.
"Samma färg som jord efter ett regn..."
"Samma färg som jord efter ett regn."
Ja! Nej... Kanske?
-Jag tror... -Inte riktigt.
Nej! Nej, jag hade det. Den perfekta färgen.
Precis rätt mängd olja.
Du? Har du kommit för att förgifta mig med små grodor igen?
-Nej, jag kom för att be om ursäkt. -Jaha.
-Här. Våtservetter? -Nej tack. Jag klarar mig.
Jag har haft mycket roligt här. Det brukade bli väldigt varmt.
Tricket är att ta bort pannan så fort man hör poppandet.
-Jo, jag vet. -Såklart. Du är ju forskare.
-Ja, det är jag. -Vad är det du jobbar med?
Botar du cancer, eller ritar du rymdskepp?
Smaker. Jag skapar smaker.
Tack för att du tar av din dyrbara tid för att lära mig steka bönor...
-Rosta. Du rostar dem. -Ja, i en stekpanna!
Du ska veta att det är mina bönor du jobbar med.
Jaså? Jag är rätt säker på att det är Diegos bönor.
Och jag har jobbat med Diegos bönor hela dagen lång.
-Hoppsan... -Herregud!
-Jag borde gå. -Vad är det för fel på dig?
-Kom hjälp mig släcka! -Det klarar du, du är ju forskare.
Ofattbart!
-Vad tusan? -Hon...
Vet du vad? Jag vill nog inte veta.
För du och jag ska gå ut ikväll och vi ska ha kul.
-Zoe! Är du redo? -Javisst. Jag kommer!
-Zoe? -Ja.
Oj. Ser man på.
-Det var ett trappsteg där. -Jo. Du är jättefin.
Du ser bra ut. Och fin. Bra fin.
Redo att se Colombia på riktigt?
Mina damer och herrar, Kungen av tejo har återvänt!
Diego! Vad kul att du är tillbaka. Vi har saknat dig.
Varsågod. Prova. En Diegoshot.
Just det.
-Skål för kul! -Kul.
Smaka på aguardienten, så ska jag berätta om den sen.
Varsågod.
-Skål. -Är du redo för lite tejo?
-Som alltid. -Då kör vi.
Kom.
-Vad tusan? -Kom nu.
-Jag ska visa dig någonting. -Glöm inte era öl.
-Just det. -Kan jag få den där?
-Självklart. -Tack.
-Skål. -Skål.
Se upp. Håll för öronen.
Vad var det där? Det var suveränt!
-Vad var det där? -Försök du.
Okej. Ge mig den där. Träffa metallringen.
-Bara träffa... -Okej. Okej...
-Du vet hur jag är. Jag ger mig aldrig. -Bra.
Grattis till Kungen av tejo, och hans drottning.
Kom.
-Vad kul det där var! -Eller hur?
-Tog du med henne till vårt ställe? -Ursäkta? Vårt ställe?
Det här är den enda baren i stan, Olivia.
-Visste du att hon skulle vara här? -Nej.
Självklart inte. Jag tyckte att du jobbade så hårt och behövde ha lite kul.
Eftersom jag är en kul kille.
Vill du ha det riktigt kul?
-Kom, forskar'n. Du mot mig. -Kul kille.
Dags för tejo. Sätt igång!
-Är inte det där farligt? -Är du rädd för lite fara?
-Aldrig. -Allihop! Kolla nu!
Jaha...
-Ja! -Kom igen, baseboll. Svik mig inte.
-Jag vinner. -Var som Kobe.
Vinnaren, nästan på walkover, Olivia!
Vem är nattens drottning?
-Tänk att du kunde dansa. -Alla från Colombia kan dansa.
-Okej...jag lärde mig av mamma. -Vad rart.
Glöm inte traditionen.
Den blir fin.
Jag trodde att du skulle avsky att skörda, men du kastade dig in i det.
Tja. Jag är glad att du får mig att göra det.
När man jobbar i ett labb så glömmer man varifrån maten ens kommer.
Men jag hade hoppats att det här skulle hjälpa mig kläcka en ny idé.
-Som din "glonut". -Precis.
Jag var också förlovad, men ha stal min idé-
-och startade ett glonutimperium utan mig.
Jag har sett dig jobba, Zoe. Du kommer att få en ny stor idé.
Jag har aldrig sett en forskare jobba så hårt med lantbruk.
Först ville jag bara sticka.
Men jag uppskattar verkligen allt du har visat mig.
Jag tror att vi skapar väldigt bra kaffe ihop.
Men ärligt talat, tror du att amerikaner kommer att uppskatta smaken?
Jodå. De kommer att tycka om smakerna.
Du, vi sticker. Kom.
Okej, härifrån måste vi gå till fots. Det är inte långt.
-Visa vägen. -Visst.
-Det är kul att se dig så avslappnad. -Jag tänkte just detsamma om dig.
Var försiktig.
Oj. Vad vackert det är.
Jag vet att du måste åka om några dagar och jag vill inte göra det svårt för dig.
Kom hit.
Herregud...
-Herregud! -Så kan man ju också nå ett avtal.
Vad tusan gör du här, Olivia?
Jag vann ikväll, så jag är här för att ta emot mitt pris.
Jag borde...nog gå?
Nej. Nej, nej, nej. Är det nån som ska gå, så är det hon!
-Hoppa ur min säng omedelbart! -Diego...snälla du. Lugna dig.
Jag saknar dig.
Och nu förstår jag att vi är menade för varandra.
I flera år kunde jag inte tänka på nåt annat än dig.
Men du var otrogen och stack. Nu behöver jag nån jag kan lita på.
-Jag tänkte att vi kunde prata. -Just det. "Prata".
Och så är det sent och väldigt mörkt ute.
Du kanske kan skjutsa hem mig.
-Du kan ta det andra gästrummet. -Okej.
Visst, då sover jag här.
-Jag beklagar det där. -Nej, jag beklagar.
Du har inte gjort något fel.
Tja... Det börjar bli sent.
Zoe... Jag hade verkligen kul ikväll.
Samma här.
Herrejösses. Vad håller jag på med?
Det känns som om min baksmälla är bakfull.
Okej...
-Jag skar upp lite av frukten du gillar. -Tack.
Jag är nog inte redo att äta än.
-Får jag använda er dator igen? -Självklart.
Där har vi min Kremedrottning. -Läget, mina damer?
-Jag måste prata med er. -Kolla in det här.
Cinnalicious, en riktigt grym smak!
Sug i dig en kopp, den är så hashtag smaskig.
-Hashtag smaskig? -Den är ju det. Tänk att ingen tagit det.
-Bönorna kan inte användas för det. -Ursäkta?
Kaffeodlaren säljer bara till oss om vi använder bönorna utan smaksättning.
De är handplockade, handskalade, handkrossade och handrostade.
De är perfekta, och han ville inte se oss förstöra den kvaliteten.
-Det här är ju årets smak. -Jo, ursäkta mig, men...
Jag håller med. Vi kan inte använda de här bönorna för Cinnalicious.
Men till nåt annat. Jag kan söka andra bönor i Medellin för Cinnalicious.
Absolut inte. Vi släpper den nästa vecka. Vi gör redan reklam för bönorna!
Åh, nej...vad har jag ställt till med?
Vad händer om jag inte får tag på de här bönorna till Cinnalicious?
Då får du sparken.
-Zoe, jag har en sak att säga. -Jag har en sak att säga.
-Börja du. -Okej.
Jag ville än en gång be om ursäkt för vad som hände igår kväll-
-och säga att jag kommer att sakna dig.
Jag vet inte hur framtiden ser ut, och vi kommer att vara ifrån varandra.
Men vad som än händer, är jag glad att jag har träffat dig.
Jag hoppas verkligen att vi kan hitta en lösning.
Det hoppas jag verkligen också.
Jag hoppas verkligen, verkligen det.
Vad var det du ville säga till mig?
Jag ska göra en perfekt rostning.
Jag berättar, jag berättar inte...
Vad? Perfekt!
"Samma färg som jord efter ett regn. Samma färg som jord efter ett regn."
Diego!
Diego! Diego?
Diego?
Jorge? Peaberry? Peaberry! Din hjärtekrossare där.
Jag vet någon som kommer att vara väldigt, väldigt glad att se dig.
Catura? Jorge!
Var är hon? Peaberry! Min älskling!
Jag har saknat dig så mycket!
Jag har saknat dina höfter. Se, bara. Min älskling.
-Vad är det här? -Jag lyckades med en perfekt rostning.
Har du? Låt se...
-Perfekt. Grattis. -Tack.
-Vet du vem som kommer att bli stolt? -Diego. Vet du var han är?
-Jag tror... -Tack. Hej då!
-Hej då. -Diego!
Diego!
Diego, jag...
-Herregud. -Herregud.
Jag visste att hon var opålitlig.
Så det är detta mina bönor ska användas till?
-Hur kunde du ljuga för mig? -Jag är så ledsen.
Jag ljög för dig, men jag hade tänkt berätta sanningen för dig.
Du har rätt. Att göra Cinnalicious på dina bönor vore en skymf.
Men du borde göra det ändå. Det skulle rädda gården.
Jag kan få dem att sälja bönorna rena, eller så kan du hitta en annan köpare.
Men även utan det så kan du behålla Dansande geten.
Du vill inte att ditt lager med bönor slösas bort.
Så är det ju just nu. Att göra Cinnalicious av dem är faktiskt bra.
Jag beklagar att du fick veta det på det här viset.
Jag hade tänkt berätta.
Säg något. Snälla Diego, vad som helst.
Jag behöver inte Star Kreme för att rädda gården.
-Vi ska gifta oss. -Vi har förlovat oss igen.
Vi ska slå ihop våra två plantager, som vi länge tänkt.
-Diego... -Du borde åka.
Jag har redan ringt en taxi åt dig.
-Zoe! -Juanita, jag är så hemskt ledsen
Var inte det. Vi kommer att sakna dig.
Det är ingen fara.
-Hej, mr Gobbs. -Otroligt att du har fast telefon än.
Sir...
-Avtalet gick inte igenom. -Jag vet. Jag är verkligen ledsen.
Det är ingen liten grej. Vi fick skjuta upp lanseringen av Cinnalicious.
Hela vår reklamkampanj fick läggas ned.
Du får sparken. Lämna tillbaka ditt passerkort.
Diego, Juanita, titta... Peaberry vägrar äta.
-Vad har hänt? -Jag vet inte.
Peaberry...hej.
-Så hon äter inte? -Nej.
Jag tror att hon är gravid!
-Vad? -Hon är gravid.
-Vackra flicka. -Min raring. Vem har gjort detta?
Kom, så går vi. -Herregud, hon är gravid.
-Usch, åsnan är tillbaka. -Håll dig borta!
Det gör jag!
Diego, sudda ut din sura min.
-Jag är ledsen att hon sårade dig. -Jag med.
Nu ska vi bara blicka mot framtiden.
Vi kan väl besöka min föräldrar och se deras gård?
De blir säkert glada att se dig.
Kanske skaffar jag katt. Nej.
Jag är en sån idiot!
Nej, jag är inte en idiot.
Jag är inte en idiot! Bärens skal, ja!
Vad tycks?
Ja, dina föräldrar har förändrat mycket.
Vi går vidare.
Vi bara häller bönorna i torken, så är det klart.
Nu har vi tid över till att göra annat.
-Annat? -Ja.
-Vad då för annat? -Precis vad vi vill.
Vi är inte längre fjättrade här.
Perfekt rostade!
Snälla, fungera...
Ja!
Du har knappt sagt ett ord.
-Jag har funderat. -Och...?
Jag tycker att vi går för fort fram.
-Vad menar du med det? -Vi kan inte bara fortsätta som förr.
Klart att vi kan. Vi reder ut det.
Designern som du lämnade mig för, han dumpade dig.
-Han hade helt enkelt andra böjelser. -Okej.
Men jag vill inte vara någons andraval.
Bara sådär? Bröllopet, då?
-Hur blir det med gården? -Jag ska sälja till Star Kreme.
För Cinnalicious? Du kommer att ligga sömnlös.
De kan göra vad de vill med bönorna. Jag kan alltid odla fler.
Så nu offrar du familjen Valdez stolthet för pengar?
Du kommer aldrig att förstå.
Lägg av...
Herrejösses... Ja!
Tia, jag behöver boka Siri på din telefon för en flygbiljett på din surfplatta.
Inget av det du var begripligt.
Som du brukar säga, så begår folk misstag.
Mitt misstag var att låta Zoe åka.
Okej, så...
Den knappen...nej, den andra.
Var är Olivia, förresten?
-Lagret brinner! Kom! -Vad?
Våra bönor!
Fan!
-Jag är så ledsen, tia. -Herregud.
Nu kan du visst inte sälja till Star Kreme.
-Olivia, vad har du gjort? -Ingenting.
Det här gör mig väldigt ledsen. Jag vill hjälpa till så gott jag kan.
Jag tror att jag kan rädda gården trots allt.
Minns du vad du gav mig?
Klart jag minns den. Den kan du ge till din cellpartner i fängelset!
Ja!
Okej.
-Vakter! -Ge mig fem minuter.
-Du har ju fått sparken! -Jag har en idé värd miljoner dollar.
-Flera miljoner dollar. -Flera miljoner...
Det är okej.
Visst, jag lyssnar.
-Smaka. -Nej, du.
Sist en sparkad anställd gav mig nåt att dricka fick jag dysenteri.
Hade jag velat förgifta er hade jag inte varit här.
Men se.
Visst, låt smaka.
Brusande...
Fruktigt, med djup.
Uppfriskande. Den bästa exklusiva läsk jag smakat.
Det är mer än så, det är en exklusiv energidryck.
-Så du har haft i koffein? -Nej, det är het naturligt.
Det är gjort på kaffebönor. Det finns mer koffein i skalet än i bönan.
Det är 100% organiskt.
Lysande. Behåll passerkortet, så ordnar jag ditt nya labb.
Det här receptet är nog värt bra mycket mer än ett nytt labb.
Och nästa flyg till Medellin? Perfekt.
Flygbiljetten. Det går bara ett flyg om dan, så missa inte planet.
Det landar klockan två, och avgår till Medellin vid tre.
Jag är stolt över dig, Diego, och det är dina föräldrar med, det vet jag.
Åk nu. Hitta henne.
Mitt pass!
Skönt att vara tillbaka.
Okej.
-Jag missade det. -Vad då?
Vad?
Det är helt otroligt att du är här. Jag skulle just åka och leta rätt på dig.
Skulle du?
Jag gjorde slut med Olivia.
-Jag vill vara med dig. -Jag kom hit för dig.
Jag berätta för Olivia om mina känslor för dig. Hon brände ned lagret.
-Herregud... -Jag hade tänkt sälja till Star Kreme.
Jag ville inte att du skulle få sparken. Men nu...
-Nu måste jag sälja Dansande geten. -Nej.
Nej. Tänk om jag kunde...
Om jag betalade dubbelt för nästa skörd-i förskott.
Snälla du, skoja inte just nu.
Jag menar allvar. Sälj bönorna och bärens skal till oss.
Vi ska tillverka världens första exklusiva energidryck.
Den ska heta "Peaberrys hemlighet".
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig med.
Lyssna nu. Om du gör henne illa, så ska jag göra korv av dig.
Jag vet att det var du.
Undertext: Hagbard Celine www.Ordiovision.com